Suomentanut Mentori
- Olet taas mustissasi. - Tulin neuvottelemaan kanssasi.
Luotin näemmä väärään ihmiseen. Ei ollut ensimmäinen kerta.
Toivoin, että olisit aidosti uskollinen meille.
Puolikäsi käski liittyä armeijaasi ja onkia sinulta tietoja.
Tappamalla hänet sain luottamuksesi.
Olin uskollinen hänelle ja Yövartion valalle.
Koko valalleko?
Eikö tyttö saanut sinua käännytettyä?
Käännytitkö sinä hänet?
Hän upotti minuun kolme nuolta pakoni tiimellyksessä.
- Näitkö häntä Mustalinnassa? - Näin.
Hän on kuollut.
- Sinun kädestäsikö? - Ei.
Juodaan hänelle malja.
En minä myrkyllä sinua tappaisi.
Ygrittelle.
- Tämä ei ole viiniä. - Ei, vaan aitoa pohjoisen juomaa.
Taistelitte hienosti. Tapoitte vahvimpia miehiämme.
Muuan jättiläinen pääsi tunneliinne eikä tullut enää ulos.
Mag Mahtava.
Hän on kuollut. Hän surmasi ystäväni Grennin.
Hän oli jättiläisten kuningassukua ajalta ennen ensimmäisiä ihmisiä.
Grenn tuli maatilalta.
Magille ja Grennille.
Voisitko tuoda jotain syötävää?
Vieraamme lienee ollut pitkään nälissään.
Tulitko hieromaan kauppaa?
Vie armeijasi kotiin.
Teiltä loppuvat nuolet, öljy ja miehet.
- Montako on jäljellä? 50? - Meillä on yli tuhat miestä.
Näytin teille koko satatuhatpäisen armeijani.
Te päätitte iskeä kimppuumme kaikin vähäisin voiminenne.
Lähetin 400 miestä kipuamaan Muurin vartioimatonta osuutta.
Suurin osa heistä pääsee yli iltaan mennessä.
Olen nyt rehellinen sinulle, vaikka sinä et ole koskaan ollut.
Emme halua valloittaa. Haluamme piiloutua Muurinne taakse.
Tarvitsemme tunnelianne.
Tiedämme molemmat, että talvi tekee tuloaan.
Jos kansani ei pääse suojaan, meitä uhkaa pahempi kuin kuolema.
Mikäli kauppaa haluat hieroa, tässä ehdotukseni.
Mene avaamaan portit meille, niin kuolonuhreja ei tule enää.
Jos kieltäydyt, tapamme kaikki Mustalinnan miehet.
Tuon takia siis tulitkin.
Sinua ei ehdittäisi estää.
Sinut otettaisiin hengiltä hitaasti, mutta tiesit sen tullessasi.
Pystytkö siihen, Jon Nietos?
Pystytkö tappamaan miehen, joka tarjosi juuri rauhaa?
Sellainen mieskö sinä olet?
Ratsastajia!
- Hyökkäättekö te? - Emme. Meillä ei ole miehiä.
Tänne!
Antautukaa!
Kansani on kärsinyt riittämiin.
Oletko Muurin takainen kuningas?
- Tiedätkö, kuka minä olen? - En.
Tämä on Stannis Baratheon, kuningaskuntien oikea valtias.
Emme ole kuningaskunnissa, ja teiltä puuttuvat talviasusteet.
Tapana on polvistua kuninkaalle antauduttaessa.
- Me emme polvistu. - Vangeillemme ei ole paikkaa tai ruokaa.
En halua teurastaa piestyjä koiria. Kuningas määrää kansansa kohtalon.
Emme siltikään polvistu.
Viekää heidät pois.
Mitä asiaa Yövartion miehellä on villien leirissä?
- Neuvottelin kuninkaan kanssa. - Edessäsi on ainoa aito kuningas.
Tiedän, että hän on kuningas. Isäni kuoli hänen puolestaan.
Nimeni on Jon Nietos, ylhäisyys. Olen Ned Starkin poika.
- Isäsi oli kunnian mies. - Niin oli.
Mitä hän olisi tehnyt tälle?
Olin kerran tämän miehen vanki. Hän olisi voinut surmata minut.
Hän kuitenkin säästi henkeni.
Isäni olisi vanginnut hänet ja kuunnellut hänen asiansa.
Olkoon menneeksi.
Ylhäisyys... Jos isäni olisi nähnyt saman kuin minä, -
hän olisi kehottanut polttamaan vainajat ennen iltaa.
Joka ainoan.
Suosittelisin unikkomaitoa kipuun, mutta hän on täysin tunnoton.
- Helvetin Martellit. - Syynä lienee mantikorin myrkky.
Olen lukenut siitä. Hirvittävää ainetta.
Yleensä lähtöisin Mantarista.
- Ei ole mitään tehtävissä. - Kyllä on.
- Mitä oikein aiot? - Pelastan hänet.
Ylhäisyys, valitettavasti ser Gregoria ei voi enää pelastaa.
Tämä mies ei ole edes mestari, saati sitten suurmestari.
Parempi niin. Yksikään mestari ei osaa pelastaa häntä.
Tuon ylimielisyyden takia hänet häädettiin Kastellista.
Hänen uteliaisuutensa katsottiin vaaralliseksi ja luonnottomaksi.
Voitte poistua, suurmestari.
- Tämä on minun laboratorioni. - Ei ole enää.
- Pelastuuko hän? - Vaikea sanoa.
Aiempien kokeilujeni valossa siihen on mahdollisuus.
Tehkää kaikki voitavanne. Pyytäkää, jos tarvitsette jotain.
Teidän tulee tietää, että prosessi voi jokseenkin muuttaa häntä.
- Tuleeko hänestä heikompi? - Ei suinkaan.
Hyvä on sitten.
- Asia on loppuunkäsitelty. - Otan sen taas puheeksi.
Olet edelleen kihloissa Loras Tyrellin kanssa.
- Avioidutte Tommenin ja Margaeryn jälkeen. - En suostu siihen.
Jaime ei saa vaimoa tai maita. Tyrion teloitetaan huomenna.
Olet sanonut, että toimit sukumme hyväksi.
- Roolisi on nyt tärkeämpi kuin koskaan. - Vähät siitä.
Jään Kuninkaansatamaan poikani luokse.
Kun olit 9-vuotias, otin Jaimen sijastasi mukaan pääkaupunkiin.
Et halunnut jäädä Casterlynkallioon. Jos muistat...
Älä paasaa, että voitit väittelyn. Tällä kertaa et voita.
Et ole ensimmäinen, joka pakotetaan avioliittoon.
Muistatko kun marssit valtaistuinsaliin kertomaan voitosta Mustavirralla?
Istuin Tommenin kanssa valtaistuimella.
Aioin antaa hänelle koisouutetta, ettei kukaan paha veisi häntä.
- Nyt joku paha on viemässä poikani. - Ei.
Joffrey on kuollut. Myrcella kaupattiin kuin eläin.
Yrität passittaa minut Suurtarhaan ja varastaa viimeisen poikani.
Margaery ja sinä iskette kyntenne häneen.
Revitte hänet kappaleiksi.
Ennen tuhoan sukumme kuin annan käydä niin.
Kuinka sinä sen aiot tehdä?
- Kerron kaikille totuuden. - Minkä totuuden?
Etkö tosiaankaan tiedä?
Et uskonut puheita.
Kuinka se on edes mahdollista?
Tai tietystihän se on.
Sinä vain ajattelet sukuasi. Et näe mikä se todellisuudessa on.
Et huomannut meitä, vaikka olimme nenäsi alla.
Olisit katsonut kunnolla, niin olisit huomannut.
Huomannut mitä?
Huhut Jaimesta ja minusta pitivät paikkansa.
Perintösi on valhetta.
En usko.
Uskot sinä.
Jaime.
Voitit. Pääsit eroon veljestäsi. Lienet ylpeä itsestäsi.
- Sinä se et keinoja kaihda. - Totta, jos puolustan perhettä.
- Tyrion on perhettäsi. - Ei ole.
- Sukuaan ei voi valita. - Kyllä voi.
Voit valita äidin surmaajan...
Syytätkö tosiaan Tyrionia siitä? Ei se ollut hänen päätöksensä.
Tautikaan ei päätä tappaa. Se pitää silti leikata pois.
Minkä valinnan sinä teet?
Tein kamalia asioita päästäkseni luoksesi ja sinä...
- Valitsen sinut. - Sanoja vain.
Samat sanat lausuin isälle.
- Minä kerroin hänelle. - Kerroit mitä?
Meistä.
En avioidu Lorasin kanssa. Jään tänne Tommenin ja sinun luokse.
- Luuletko, että hän hyväksyy sen? - Kysy häneltä itseltään.
- Mitä sanoit? - En halua puhua Tywin Lannisterista.
En valinnut häntä. En rakasta Tywin Lannisteria.
Rakastan veljeäni.
Rakastan lemmittyäni.
Ihmiset kuiskikoot ja ivatkoot.
En edes huomaa heitä. Näen vain kaikkein tärkeimmän.
- Joku yllättää meidät. - Yllättäköön.
Edessäsi on Daenerys Myrskysyntyinen, -
Palamaton, Meereenin kuningatar, -
andalien, rhoynarien ja ensimmäisten ihmisten kuningatar.
Suuren Ruohomeren khaleesi, -
kahleiden katkoja ja lohikäärmeiden äiti.
Kiitos, että otitte minut vastaan.
Nimeni on Fennesz.
- Voin puhua myös yleiskieltä. - Olette siinä etevä.
Kuuluin isäntä Mighdalille ennen kuin vapautitte minut.
Opetin hänen lapsilleen kieliä ja historiaa.
Ansiostani he tietävät paljon suvustanne.
Calla on vasta seitsemän, mutta ihailee teitä suuresti.
Toivottavasti olen ihailun väärti. Kuinka voin auttaa?
Kun valtasitte kaupungin, lapset anelivat etten lähtisi.
Isäntä ja minä päätimme, että minun täytyy lähteä.
Menetin kotini.
Asun nyt kadulla.
Olen järjestänyt orjille ruokailu- ja asuinpaikkoja.
En tarkoita loukata, ylhäisyys. Kävin sellaisessa paikassa.
Siellä nuoret vaanivat vanhoja. Ottavat haluamansa ja lyövät.
Tahrattomat palauttavat järjestyksen tuota pikaa.
Vaikka siellä olisi turvallista, mikä tarkoitus olisi minulla?
Isäntäni luona olin opettaja.
Hänen lapsensa rakastivat ja kunnioittivat minua.
- Mitä haluatte minulta? - Pyytäisin teiltä, -
että saan myydä itseni takaisin isäntä Mighdalille.
Haluatteko palata miehelle, joka kohteli teitä omaisuutena?
Olkaa kiltti. Tämä uusi järjestys saattaa soveltua nuorille, -
mutta meille vanhoille on vain pelkoa ja saastaa.
Ulkona odottaa monia muita saman pyynnön kanssa.
Valtasin tämän kaupungin, jotta ette kärsisi vääryyttä.
Halusin tuoda teille vapauden.
Vapaus tarkoittaa omavaltaisia päätöksiä.
Sopikaa isäntänne kanssa enintään vuoden palveluksesta.
Kiitos teille, ylhäisyys.
Kiitos.
Isännät käyttävät tämän hyödykseen.
Heitä palvelevat miehet ovat kaikin tavoin orjia.
Tulkaa lähemmäksi.
En ymmärrä, ylhäisyys.
- En ymmärrä. - Saatte lähestyä.
Toin teille...
Se syöksyi taivaalta.
Se musta.
Siivekäs varjo.
Se syöksyi taivaalta ja...
Tyttäreni.
Pieni tyttäreni.
- Mikä tytön nimi oli? - Zala.
- Kuinka vanha hän oli? - Kolmen.
Kolmivuotias...
Eikö Drogonia ole nähty?
Kolme päivää sitten sen nähtiin lentävän Mustien kallioiden yllä.
Ei mitään sen koommin.
Tavataan katakombeilla.
Heitä tuli Valkeasatamasta, Kunnaalasta ja Kuninkaansatamasta, -
pohjoisesta, etelästä, idästä ja lännestä.
He kuolivat varjellen ihmisiä, jotka eivät tiedä heidän nimiään.
Meidän tehtävämme on muistaa heidät.
Emme enää koskaan löydä heidän vertaisiaan.
Heidän vartionsa on päättynyt.
Miksi se sokea vaari paikkasi minut?
Hän hoitaa kaikki haavoittuneet, myös viholliset.
- Aiotteko kiduttaa minua? - Emme aio.
Miten meidät teloitetaan? Hirttämällä vai mestaamalla?
- Pudotetaanko meidät Muurilta? - En tiedä, mitä vangeille tehdään.
- Kuka päättää? - Stannis kai.
- Onko hän nyt kuninkaasi? - Minulla ei ole kuningasta.
Olit kanssamme liian kauan, Jon Nietos.
Et osaa enää polvistua.
Aiomme polttaa vainajanne.
- Onko sinulla sanoja heille? - Mitä sanoja?
Hautajaissanoja. En tiedä, miten te sen teette.
- Teemme minkä? - Heitätte hyvästit.
Kuolleet eivät kuule meitä.
Nietos.
Rakastitko häntä?
Hän rakasti sinua.
- Kertoiko hän? - Ei.
Hän puhui vain tappavansa sinut.
Siitä tiedän sen.
Hänen paikkansa on pohjoisessa.
Aidossa pohjoisessa.
Käsitätkö?
- Voisimme pysähtyä lepäämään. - Vasta kun korppi löytyy.
Emme selviä perille.
Olemme selvinneet jo.
Jojen, tule katsomaan.
Mene avuksi!
Pidä kiinni minusta!
- Hodor. - Auta heitä!
Bran!
Pelastaudu!
Tule mukaan, Brandon Stark.
Hän on mennyttä.
Tulkaa mukaani, tai kuolkaa hänen kanssaan.
Mene vain.
Ne eivät voi seurata. Ne ovat voimattomia täällä.
- Keitä olette? - Ensimmäiset ihmiset kutsuivat meitä lapsiksi, -
mutta synnyimme kauan ennen heitä.
Tulkaa. Hän vartoo teitä.
Oletko se kolmisilmäinen korppi?
Olen ollut monia asioita. Nyt olen se, minkä näet.
- Veljeni opasti meidät tänne ja... - Hän tiesi, mitä kävisi.
Hän tiesi jo lähtiessään, ja suostui silti.
- Mistä tiedät? - Olen tarkkaillut teitä.
Teitä jokaista, koko elämänne ajan.
Tuhannella ja yhdellä silmällä.
Nyt olet vihdoin tullut, Brandon Stark, -
vaikka onkin myöhä.
- En halunnut kenenkään kuolevan. - Hän kuoli, jotta löydät menettämäsi.
Saanko kävelykykyni takaisin?
Kävellä et enää voi.
Voit kuitenkin lentää.
Podrick.
Podrick!
Missä hevoset ovat?
- Köytin niiltä jalat. - Millä tavalla?
Ihan kuten opetit.
- Silloin ne olisivat täällä. - Ehkä ne varastettiin.
Kotkanpesään on ainakin 30 peninkulmaa.
Sinä kannat satulalaukut.
Ihmisiä.
Paskanna myöhemmin. Tulee ihmisiä.
Huomenia.
Hieno miekka.
- Kuinka kaukana Veriportti on? - Vielä kymmenisen peninkulmaa.
Kuulitko, Podrick? Vain kymmenen peninkulmaa.
- Oletko ritari? - En.
- Osaatko kuitenkin miekkailla? - Osaan.
- Onko miekallasi nimeä? - Valanvartija.
- Minun miekkani on Neula. - Kelpo nimi.
Kuka sinut opetti taistelemaan?
Isäni.
Minun isäni sanoi, että vain pojat taistelevat.
Minun isäni sanoi samaa. Tappelin siitä huolimatta.
Hävisin aina. Vihdoin isä lupautui opettamaan minua.
Tervehdys. Olen Brienne Tarth, ja tämä on Podrick Payne.
- Oletteko jotain vailla? - Sandor Clegane. Hurtta.
- Sinä olet Arya Stark. - Kysyin, oletteko vailla jotain.
Vannoin äidillesi, että vien sinut hänelle.
- Äitini on kuollut. - Tiedän.
Kunpa olisin ollut suojelemassa häntä.
- Et ole pohjoisesta. - En, mutta vannoin suojelevani häntä.
Mikset suojellut?
Minun piti viedä Jaime Lannister Kuninkaansatamaan.
Olet Lannisterien liksoilla. Havittelet sitä palkkiota minusta.
- En ole Lannisterien alainen. - Et vai?
On sinulla pramea miekka. Mistä sait sen?
Tunnistan Lannisterien kullan.
Brienne vitun Tarth. Tuo on Lannisterien kultaa.
Sain miekan Jaime Lannisterilta.
- Veriportille on 10 peninkulmaa. - Vannoin äidillesi...
- Vähät valoistasi. - Tyttö ei tule mukaasi.
Eikö sana kuulu?
Onko tuo valyrialaisterästä? Olenkin halunnut sellaisen.
- Vien sinut turvaan, Arya. - Missä täällä muka on turvallista?
Tytön täti, äiti, isä ja veli ovat kuolleet.
Talvivaara on raunioina.
Missään ei ole turvallista, senkin typerä ämmä.
Jos et vielä tiedä sitä, sinusta ei ole suojelemaan häntä.
Sinäkö sitten muka suojelet häntä?
Näin on näppylät.
En halua surmata sinua, ser.
En ole mikään ritari.
Arya!
Missä hän on? Mikset pitänyt häntä silmällä?
- Luulin, että tarvitset apua. - Mihin suuntaan hän meni?
Tuonne kai.
Arya!
Vieläkö vitkastelet täällä?
- Se ämmän roikale pelasti sinut. - En kaipaa pelastajaa.
Et niin. Olet ehta tappaja vesitansseinesi ja Neuloinesi.
- Kuoletko sinä? - Kuolen, ellei paikalle satu mestaria.
Tämä oli tässä.
Voisin nylkeä sinut viiniryypystä.
Ei mitään vitun vettä!
Ämmä otti minulta hengen.
Siitähän sinä varmasti tykkäät.
Mene sen eukon perään.
Hän auttaa sinua.
Et pärjää täällä päivääkään omin päin.
Kestän kauemmin kuin sinä.
Muistatko, missä sydän on?
Olkoon. Olen valmis.
Siitä vain, likka. Saat nimen pois listaltasi.
Lupasit minulle.
Nitistin sen teurastajan pojan. Sen punapään.
Aneli armoa. "Älkää tappako minua, ser."
"Minä pyydän, älkää."
Tahri hevosenikin vereen.
Satula lemusi viikkokausia teurastajan pojalta.
Ja se nätti siskosi.
Olisi pitänyt ottaa hänet sinä iltana, kun Mustavirta paloi.
Olisi pitänyt naida hänet verille.
Olisin saanut edes yhden kivan muiston.
Pitääkö tässä kerjätä?
Tee se.
Lopeta minut.
Lopeta minut!
Anna tulla, huoranpenikka.
Ei saa solvata äitiämme.
- Mitä sinä teet? - Mitäpä luulet? Lähdet laivalla Vapaakaupunkeihin.
- Kuka sinua auttaa? - Varys. Sinulla näemmä riittää ystäviä.
Ylhäällä on lukittu ovi. Koputa kaksi kertaa kahdesti.
Varys avaa.
Nämä ovat kai sitten hyvästit.
Jää hyvästi, pikkuveli.
Jaime...
Kiitos, että pelastit.
Mene nyt joutuin.
Tywin?
Leijonani.
Anna anteeksi.
Tyrion.
Laita se pois.
Kuka sinut vapautti?
Veljesi kaiketi. Hän on aina säälinyt sinua.
Mennään juttelemaan kamariini.
Tässäkö haluat puhua? Haluat aina häpäistä minut.
Olet toivonut kuolemaani koko elämäni ajan.
Totta, mutta et suostu kuolemaan. Arvostan sitä.
Kamppailet henkesi puolesta.
En olisi antanut teloittaa sinua. Ilyn Payne ei saisi päätäsi.
Olet Lannister.
Minun poikani.
- Rakastin häntä. - Ketä?
Shaeta.
- Laita se pois. - Murhasin hänet.
Paljain käsin.
Vähät siitä. Hän oli huora.
- Sano se vielä... - Tai mitä? Tapatko oman isäsi käymälään?
Ei.
Olet poikani. Lopeta nyt tämä hölmöily.
Tuomitsit oman poikasi kuolemaan.
Tiesit, etten myrkyttänyt Joffreya. Tuomitsit minut siitä huolimatta.
- Miksi? - Nyt riittää. Mennään kamariini puhumaan.
- En voi. Hän on siellä. - Pelkäätkö kuollutta huoraa?
Ammuit minua.
- Sinä et ole poikani. - Takuulla olen.
Olen aina ollut.
Mitä sinä teit?
Tulehan joutuin nyt.
Luota minuun, ystävä. Autoin sinut näinkin pitkälle.
- Haluan tavata kapteenin. - Tässä olen.
- Haluan Muurin pohjoispuolelle. - Etkä halua.
- Voin maksaa. - Siellä on vain jäätä, sotaa ja merirosvoja.
En tarvitse edes hyttiä. Voin kuurata lattioita.
Menen kotiin, en pohjoiseen. Braavosin vapaakaupunkiin.
- Odota. Minulla on jotain muuta. - En huoli hopeaasi.
Tämä onkin rautaa.
Tämä...
- Mistä sinä... - Valar morghulis.
Valar dohaeris. Etsitään sinulle hytti.